Dennis Moos fra Løgstør og modtager af Installatørprisen.
Det er sjældent en god nyhed at brække benet, men for Dennis Moos endte en tur på hospitalet som et glædeligt første skridt på vejen mod en ny karriere som elinstallatør.
Man jubler sjældent, når man brækker benet. For de fleste er det kort sagt en ærgerlig situation, man helst ville være foruden. Sådan er det ikke for 44-årige Dennis Moos fra Løgstør, der godt nok helst vil undgå endnu et benbrud, men som tænker tilbage på sin skade som held i uheld.
- Det lyder måske underligt, men nu er jeg faktisk glad for, at jeg brækkede benet, for ellers ville jeg ikke være, hvor jeg er i dag, siger Dennis Moos, elinstallatør.
Han havde i mange år arbejdet i byggebranchen, og selvom han gerne ville følge hans drøm om at læse til installatør, så var det svært at tage skridtet og kaste sig over en ny uddannelse.
- Jeg har gerne villet tage uddannelsen i mange år, men trygheden i fast arbejde og indkomst har gjort, at jeg hele tiden har udsat det. Som så mange andre, så blev jeg fanget i hverdagens trummerum. Men så ville skæbnen, at jeg brækkede benet, hvilket forhindrede mig i at gå på stiger og generelt udføre mit faste arbejde, siger Dennis Moos.
Det blev det afgørende skub for Dennis Moos, der som en konsekvens valgte at starte på installatøruddannelsen.
Prisvinder og vindmøller
Den nye uddannelse har krævet et støttende bagland, der kunne favne hans studie-boble undervejs i processen. Men nu kan han kalde sig elinstallatør, en del af vindmøllebranchen, og også modtager af Installatørprisen, der uddeles af TEKNIQ Arbejdsgiverne til de installatører, der kommer igennem uddannelsen med det højeste karaktergennemsnit.
- Det betyder meget for mig at modtage Installatørprisen. At jeg efter mere end tyve år på arbejdsmarkedet med minimal brug af computer kunne gennemføre denne uddannelse med så flot et gennemsnit. Det havde jeg ikke set komme, og det åbner helt nye døre, siger Dennis Moos, modtager af Installatørprisen.